Cytomegalovirus je běžným virem patřícím do skupiny herpesvirusů. Infekce CMV může postihnout lidi všech věkových kategorií. Ve většině případů se jedná o neškodnou nákazu, ale v případě rizikových skupin (těhotné ženy a lidé s oslabenou imunitou) může mít vážné následky.
Cytomegalovirus (CMV) spadá mezi tzv. herpetické virů. Jedná se o širokou skupinu, do které patří například i vir oparu na rtech, planých neštovic, pásového oparu nebo EB virózy (původce infekční mononukleózy). Ačkoliv se tyto nemoci od sebe navzájem svými příznaky výrazně odlišují, jednu věc mají všechny tyto viry společnou – po prvotní infekci zůstávají v těle. Konkrétně CMV setrvává zejména ve slinných žlázách, ledvinách a v bílých krvinkách.
Po prostoupení přes buněčnou membránu začne cytomegalovirus uvolňovat svůj genetický materiál, díky kterému se dokáže ochránit před imunitní odpovědí hostitele. Tím je mu umožněno přežit v buňce bez toho, aby se proti němu naše tělo bránilo. Po většinu času tyto viry neškodí a neprojevují se, avšak v některých situacích se mohou projevit i velmi vážnými příznaky, typicky při oslabené imunitě.
…cytomegalovirus je jeden z nejrozšířenějších virů v lidské
populaci? Odhadované promoření se pohybuje okolo 60 až 90 %
dospělé populace.
Velké rozšíření, které se na první pohled může zdát rizikové, má
však jednu velkou výhodu – díky vysoké frekvenci výskytu mají lidé
proti tomuto viru vytvořené účinné protilátky, a tak jsou proti němu
odolní (až na některé rizikové skupiny).
Způsoby přenosu můžeme obecně rozdělit podle toho, jak došlo
k předání genetické virové informace:
„Cytomegalovirus patří do skupiny herpetických virů. Přenáší se tělesnými tekutinami (sliny, moč, krev, spermatem nebo mateřským mlékem). Virus se může transplacentárně přenést z matky na plod. Nejčastěji nákaza u zdravých jedinců probíhá asymptomaticky, výjimečně probíhá jako onemocnění projevující se horečkou, bolestmi v krku, otokem lymfatických uzlin.
Může připomínat infekční mononukleózu nebo hepatitidu. Onemocnění může být rizikové u osob s oslabeným imunitním systémem (např. s onemocněním AIDS nebo po translaplantaci). V léčbě se volí antivirotika.“
Nákaza matky během těhotenství je pro dítě vždy
rizikem. Ačkoliv mnohdy nemá infekce žádné příznaky nebo nemusí
k přenosu viru vůbec dojít, v některých případech mohou novorozenci
nakažení CMV vykazovat vážné zdravotní problémy,
včetně vývojových vad a postižení různých orgánů. Infekce může být
doprovázena následujícími komplikacemi:
Prvotní infekce matky během těhotenství v době prvního trimestru
způsobuje problémy ve více než 10 % případů a také
mívá nejzávažnější následky. V případě infekce během pozdějších
fází těhotenství může mít dítě po narození asymptomatickou infekci
nebo se mohou objevit komplikace až v časovém odstupu.
V případě nákazy matky v době před otěhotněním a při „pouhém“ probuzení viru v době nošení dítěte jsou závažné zdravotní komplikace spíše ojedinělé.
Při horizontálním/nedědičném přenosu patří mezi rizikovou skupinu především lidé s oslabeným imunitním systémem. K němu může dojít na základě jiné infekce nebo u závažných poškození imunity (např. AIDS), ale také při umělém potlačení obranyschopnosti, například během autoimunitních onemocnění nebo při transplantaci (u příjemce orgánu je nutné provádět tzv. imunosupresi, což je záměrné oslabování imunitního systému, aby se organismus nebránil proti novému orgánu). Mezi rizikové faktory se řadí také krevní transfuze.
Pacienti s imunosupresí by měli být pravidelně monitorováni na příznaky reaktivace CMV, pokud jím byly někdy v minulosti nakažení. To může zahrnovat pravidelné krevní testy a obrazové vyšetření.
U mnoha zdravých jedinců může cytomegalovirová infekce proběhnout
asymptomaticky, tedy zcela bez příznaků. Když už se
zdravotní komplikace vyskytnou, výrazně se liší dle konkrétního jedince.
Závažnost závisí především na věku a celkovém zdravotním stavu
jedince. Mezi obecné příznaky CMV
pak patří zejména:
Jak je vidět, CMV není čistě podle příznaků možné rozpoznat od běžné chřipky. U jedinců se špatně fungující imunitou se však mohou vyskytnout i vážnější komplikace jako snížená funkce jater nebo těžký zápal plic. To může mít v oslabeném stavu pacienta až smrtelné následky.
U pacientů se závažným postižením obranyschopnosti (např. AIDS) se často objevuje zánět sítnice, napadení trávicí soustavy (vředy, průjmy, zánět slinivky nebo zánět žlučníku), postižení míšních nervových kořenů (ochrnutí končetin, poruchy jejich citlivosti) či bolestivý zánět periferních nervů.
Diagnostiku cytomegaloviru lze provádět několika různými způsoby. Volba
konkrétní metody závisí na klinických příznacích, pacientovém stavu a
účelu testování. Mezi nejčastější diagnostické metody patří:
U všeobecně zdravých lidí není obvykle nutná žádná specifická léčba pro infekci CMV, protože jejich imunitní systém dokáže virus sám zvládnout. Nasadit lze jen běžné léky na potlačení symptomů a pro podporu obranyschopnosti.
Pokud jsou ale příznaky závažné nebo pokud jde o infekci u lidí s oslabeným imunitním systémem, mohou být předepsány antivirové léky. Léčba může trvat několik týdnů nebo i déle. Při dlouhodobých potížích s funkčností obranyschopnosti se antivirotika mohou doplnit imunoterapií.
Vzhledem k celkovému výraznému rozšíření viru v populaci je prevence poněkud obtížná. Pomoci může důkladné mytí rukou, používání kondomů při pohlavním styku a celkové vyvarování se kontaktu s tělesnými tekutinami, což platí zejména u lidí s oslabeným imunitním systémem.
V těhotenství nebo po prodělání transplantace je dobré posilovat imunitní systém, aby se co nejdříve dostal do optimální kondice a dokázal vás následně bránit před případnou nákazou.
Cytomegalovirová infekce je v populaci běžně rozšířená. Po prvotní
nákaze zůstává virus v těle po celý život. Zdravého člověka nijak
neohrožuje. Pro jedince s oslabenou nebo nefungující imunitou, pro lidi
imunosupresí či pro ženy v těhotenství představuje cytomegalovirus
hrozbu. Pro rizikové skupiny je nejlepší prevencí dodržování
hygienických pravidel a případné testování přítomnosti viru
s následným nasazením léčby, pokud by se jeho přítomnost potvrdila.
Článek je pouze informativního charakteru. V případě zdravotních
potíží nebo podezření na nákazu se obraťte na lékaře.
dspace.cuni.cz/bitstream/handle/20.500.11956/102573/130242527.pdf?sequence=1&isAllowed=y
pediatriepropraxi.cz/pdfs/ped/2011/01/04.pdf
prolekare.cz/tema/hpv-condylomata-ari/detail/cytomegalovirove-infekce-u-novorozencu-a-deti-6449
Vystudovala jsem obor Ochrany veřejného zdraví na Lékařské fakultě Ostravské univerzity. Témata zdraví a prevence jsou mi velmi blízká. V současnosti pracuji ve zdravotním ústavu na oddělení mikrobiologie vod, potravin a předmětů běžného užívání. S manželem máme masérský salón, kde se věnujeme nejen uvolňování svalů, ale i komplexní regeneraci těla a mysli. Ve svém volném čase ráda cestuji, chodím po horách nebo se věnuji józe.
Odborné rady a odpovědi na vaše dotazy, a to z pohodlí vašeho domova.